I dessa experiment blev några faktorer tydliga.
Vi insåg att seriemördare har funnits lika länge som mänskligheten själv.
Snälla, släpp honom. Ta vad du vill, men släpp min son.
Jag är professor James Fallon, och jag är hjärnforskare.
Jag studerar den mänskliga hjärnan. En komplex och ibland dödlig maskin.
I ett blindtest fick jag 70 olika magnetröntgenbilder av hjärnor.
En del var normala, en del var schizofrena, en del var mördare.
Jag kom fram till att fem av hjärnorna kom från psykopater.
Det visade sig att så var fallet. Alla fem var seriemördare.
Vissa av dem känner ni till.
I såna här studier tittar man dels på genetiska anlag, dels på patologier.
Alla fem hjärnorna hade skador på orbitofrontala hjärnbarken.
Högriskvarianten av monoaminoxidas A, eller MAOA-genen...
...kan finnas hos dessa människor. Det är avgörande.
På grund av den genen utsattes psykopatens hjärna-
- för höga doser serotonin under fosterstadiet.
Som vuxna påverkas deras hjärna inte alls av serotoninets lugnande effekt.
De första farliga elementen finns på plats. Skadan är skedd.
Det är nu bäddat för katastrof.
När fostret når förlossningen föds en potentiell seriemördare.
TRE DAGAR SENARE
- Hur var helgen? - Skrämmande, men informativ.
- Det är här dr Spencer Reid. - Fältagent Anne Hudson.
Pappan tjänstgör i Irak. Familjen hittades begravd där borta.
Grannarna hörde hunden skälla.
- Lucy, äldsta barnet, har baddräkt. - Vad vet pappan?
En del. Han var ute på uppdrag, så det tog tid att hitta honom.
I fjol mördades familjen Williams i Newport News på samma sätt.
- Den pappan var också militär. - Militären kritiserar polisen skarpt.
I pressen pratar man redan om en seriemördare.
Varför begrava dem? Inte för att gömma dem, väl?
- Det är ett tecken på ånger. - När de inte ångrar sig längre...
...händer samma sak igen.
"Människan ser ogärna andra som intelligenta."
"Om det inte rör sig om en fiende." Albert Einstein
VI KOMMER ATT SAKNA DIG
- Inga tecken på kamp. - Han riktade en pistol mot barnet.
- Vad kunde hon göra? - Fotspåren är Pauls. Han smet i väg.
- Först mamman, sen den yngste. - Han gömmer sig, men blir hittad.
- Pojken bärs ut. - Men mamman släpas ut.
- Snabbt och skickligt. - Inte i Lucys fall. Hon dränks.
Varför ändrar han sätt?
- F-22 Raptor. - Ja, och värre ska det bli.
I morgon har Langley en stor flyguppvisning.
- Var är pappan i den förra familjen? - Han åkte till Irak igen.
Han dog för ett par månader sen.
- Han visste att papporna var borta. - Vigselringen saknas. Nåt annat?
Vi får fråga maken. Hos familjen Williams saknades bara smycken.
- Han tar bara sånt han kan bära. - Jag vill titta på fotot i köket.
- Hade Lucy utnyttjats sexuellt? - Inte enligt obduktionsprotokollet.
Mamman släpades ut, så det rör sig om en ensam mördare.
Han visste att pappan var borta, alltså fanns inget hot.
- Han bröt sig inte in. - Det var öppet. Bara att gå in.
- Lucy dog nog sist. - I båda fallen kvävdes flickorna.
- Garcia, högtalartelefon. - Ett högsäkerhetsfängelse ringde.
En av internerna har fått två brev de senaste dagarna.
I dem fanns pressklipp om de två olika morden.
I brevet stod "Se vad jag har gjort", signerat "en beundrare".
- Vad heter internen? - Det var just det...
- Karl Arnold. - Räven?
- Han är tillbaka. - Okej, tack.
Familjemord, frånvarande fäder, vigselring - det liknar det här.
För fyra år sen mördade Karl Arnold åtta familjer.
- Han tog vigselringarna som troféer. - Han gömde sig utanför husen.
Jag observerade dem i flera dagar. Alltid på kvällstid.
Jag såg hur de levde, hur de älskade.
Jag höll dem ifrån varandra till den sista natten.
Då tog jag ner dem, en och en, i källaren. Den yngsta först.
- Fadern sist. - Varför, Karl?
Så att han skulle se vad som händer med familjer...
...när familjens överhuvud inte är stark.
- Makorna förintas. - Barnen går under.
- Är det en efterapare? - För tidigt att säga.
- Det kan påverka profilen. - Och i högsta grad polis och medier.
Vi måste hålla tyst om det här. - Hotch, du kan väl åka till Karl.
Jag vill ta Prentiss med mig.
Be Garcia kolla hans korrespondens och besökare.
Kapten Joseph Downey är hos polisen.
- Slå er ner, kapten Downey. - Tack, det går bra.
Berätta allt.
Vid halv tio för tre kvällar sen ringde era grannar polisen när...
Jag ber om ursäkt.
Sir, vi tror att det var en seriemördare.
Förlåt. Mina grannar? Jack och Penny?
Kapten Downey, er familj mördades. Allihop.
Vill ni att vi ska ringa nån?
Ringa? Nej, jag...
Jag vill åka hem nu.
Kapten Downey!
Jag beklagar. Jag är hemskt ledsen.
Varför vänta ett år innan han skrev, om de inte hördes av hela tiden?
Karl har ett enormt ego. Han bemöter varje fråga med en fråga.
Han lär fråga varför jag inte har nån vigselring. Sen fokuserar han på dig.
- Var det därför jag följde med? - Din närvaro överrumplar honom.
Han lär beskriva vartenda sexuellt övergrepp i detalj för dig.
- För att skrämma mig? - För att dra in dig i hans fantasi.
Gå, du. Titta rakt fram.
- Han lär vilja se bilderna på barnen. - Det går inte.
Vi måste ge honom nåt, annars får vi inget av honom.
- Är inte det...? - Garrett Pain. Det är armerat glas.
Lätt för dig att säga. Han slet sönder fjorton kvinnor.
- Hej, Karl. - Agent Hotchner.
De sa inte att ni tog med en...
- De sa bara två agenter. - Det är agent...
Emily... Prentiss.
Jag vet allt om dig.
Härmar han Räven är profilen densamma.
Arnold var väl psykologassistent?
Ja, han kunde studera offren och dra slutsatser om dem på avstånd.
Han hittade ett sätt att gömma sig.
De är från olika förband. Williams var läkare, Downey armékapten.
De angreps inom en månad efter att fadern åkt.
Det gav dem tid att vänja sig vid att pappan var borta.
- Räven tog över rollen som fadern. - Inte den här mannen.
Han bara mördar dem. Samlevnad finns inte i hans fantasi.
Agent Rossi, här är bilden. Vi lyckades få några fingeravtryck.
Fingeravtrycken var på Lucy. Kulan träffade fadern mitt i prick.
Det är samma fingeravtryck som i Newport News.
- Såna som Räven börjar med ett offer. - Sen trappar de upp.
Det måste finnas fler offer som vi inte har hittat.
- Du verkar ha ett fan, Karl. - "Beundrare."
Inte ett fan. Det är stor skillnad.
Är det första gången din "beundrare" kontaktat dig?
Jag har många fans. Till och med en egen webbsida.
Du skulle förundras över vissa frågor. Jag dokumenterar allt.
- Skulle du vilja läsa nåt? - Hemskt gärna.
Ja.
Här. Ta en titt.
Kanske senare. Din beundrare tar vigselringar, precis som du.
- Kanske inte av samma orsak. - Som ni tog alla mina.
Ni tog mina.
Men jag ser...
- ...att ni blivit av med er. - Åtta ringar, fyra familjer.
- Eller var det en ring per familj? - Hur blev ni av med ringen?
Säg det inte: en arbetsolycka.
- Mitt arbete satte dig här. - Sant.
Men det är barnen som lider mest, tror ni inte det?
- Du vet mer om det än jag. - Och därför kom ni hit.
Jag kan hjälpa er med det, agent Hotchner.
Men jag måste få se på bilderna.
Får jag det?
- Kan vi prata lite? - Har vi ett problem, Emily?
- Vi kan inte visa de här. - Det blir vår väg in.
- Det är inte bara bilder. - Jo.
- Vi kan inte utnyttja Lucy så. - Vi måste kompromissa.
Vi använder en död flicka i baddräkt som förhandlingsobjekt - för vad?
För honom är det mer än en bild. Vi måste ta reda på vad.
Du, jag...
- Jag har aldrig gjort det här förr. - Du måste inte göra det nu heller.
Jo, det måste jag.
När han är redo att prata så går jag. Du får honom att prata.
Vad han än gör, vad du än känner, fortsätt som planerat.
Vi måste förstå varför han mördade dem.
Få besök, några galningar har skrivit, men inget på det här sättet.
- Hur går det med fingeravtrycken? - Jag kör dem än.
- Hur går det för er? - Militärfamiljer fruktar det värsta.
- Men... Att se en far förlora allt. - Jag önskar att jag hade nåt.
Jag hittar inte ett skvatt som knyter familjerna till varandra.
De var långt från sina familjer. E-post, telefonsamtal, brev...
Militärkorrespondens. Det kräver nåt jag inte får använda mig av.
- Du hackade dig in i FBI: s databas. - Det gav mig ett jobb som jag gillar.
- Jag ska höra efter. - Gör så. Sköt om dig.
Lucy dör sist. Ensam. Tittar vi på familjen Williams igen-
- fanns det flest fingeravtryck i Karens rum. Han var där inne längst.
Då måste han ha skilt henne från de andra.
Lucy var redan ensam i vattnet.
Han måste drivas av nåt annat.
Det är inget sammanträffande, utan kanske en signatur.
Jag förstår det, sir, men två familjer har dött.
Vi vill bara förhindra att det händer igen.
Jag lovar att agent Garcia är den bästa vi har. Tack.
Vi måste se på varje offer för sig, och på deras liv utanför familjen.
Var och en har egna kontakter utanför familjen.
- Varje kontakt säger nåt om familjen. - Det kan ta veckor.
- Mördaren måste ta sig igenom ångern. - Det kan gå ett år innan nästa mord.
Vi har tyvärr inte möjlighet att lägga så mycket tid på det här.
Militären släpper in oss i arkiven.
Då har vi tillgång till huvudkopplingen - papporna.
Då letar vi efter en länk.
Res dig upp.
- Du vill väl se? - Väldigt gärna.
Vi ska visa dig.
Här bor familjen Downey. Tre barn.
- Hur gamla är de? - Tolv, nio, fyra.
- Var hittades de? - Där borta.
- Begravda. Intressant. - Mamman och pojkarna dog i huset.
Och dottern?
Här dödades mamman och den yngsta. Den andra pojken dog i sovrummet.
- Var är pappan? - Utomlands.
Han vet allt om familjen. Han övervakar allt de gör.
För att vara säker på att uppnå det han vill.
Ni har ingen aning om hur han vet om att pappan är borta.
Eller hur han väljer ut familjen, och hur. Det är nyckeln.
"Hur" är anledningen till att han där lyckades gripa mig.
Du spionerade på dem i dagar.
Veckor.
Jag lärde känna dem. Inte er kille. Han skulle stanna längre i såna fall.
Varför?
Så att han kan njuta av dem.
- Men jag förstår inte... - ...varför han inte delade på barnen.
- Då har man mer kontroll. - Varför han inte delade på pojkarna.
- "Om du gråter..." - "...måste jag döda mamma."
Berätta för mig...
- Hur dog flickan? - Hon dränktes.
Men de andra sköts.
Får jag se henne?
Vad är så speciellt med flickan?
Att kväva henne.
Att känna hur livet lämnar hennes kropp betyder allt för honom.
För dig, kanske, men inte för den här mördaren.
Jag visade dem bara hur svaga fäder kan vara.
Du utnyttjade varje barn du dödade.
Den här mannen söker inte sexuell tillfredsställelse.
Jag besparade i alla fall fäderna bördan av att leva.
Snälla. Snälla, gör det inte.
Kom, vi ska tvätta av dig.
Dani, du ska alltid låsa dörren! - Nick, av med skorna!
Dani! Var är du?
Dani?
Mamma...
- Snälla, snälla... - Mamma.
- Flickan ströps, eller hur? - Ja.
- Precis som de andra två. - Hon heter Dani. Hon är fjorton.
- Pappan? - Afghanistan.
- Utesluter det ånger? - Ja.
Vad är det nu?
- Eskaleringen tyder på psykos. - Eskalering?
Tiden mellan morden har minskat drastiskt.
Nån yttre faktor har fått honom att känna att han måste döda igen.
Nåt i hans förflutna, kanske. Lukter framkallar minnen.
Och ljud.
- Första familjen dog för ett år sen. - Pågick några militära övningar då?
Den årliga flyguppvisningen.
Han har mördat igen, eller hur? Vilken tur för mig.
- "Tur"? - Nu är vi ensamma.
Varför tror du att han inte känner familjerna?
Nu väntar vi, väl? Du och jag.
Ser om min "beundrare" kontaktar mig.
Det kommer han att göra.
Ditt fall var ett av de första jag studerade.
Jag har varit fascinerad ända sen dess.
- Av vad? - Dig.
Och nu vill du veta vad jag gjorde...
...mot barnen. Är det inte så?
Ja.
Jag kan visa dig.
Jag kan visa precis vad jag gjorde.
Berätta.
Barn är så dyrbara, så rena.
Men de behöver vägledning. Särskilt flickorna.
- Varför? - Flickor har mer att förlora...
...än pojkar.
Den kvinnliga kroppen hanterar smärta mycket bättre.
- Vad gjorde du mot dem? - Jag visade dem...
...vad män, deras fäder och bröder...
- ...är kapabla till. - Vad då?
- Vill du verkligen veta? - Ja.
Är flyguppvisningen orsaken så är det inte Karls beundrare.
- En psykotisk psykopat skryter inte. - Du kunde inte ha räddat dem.
- Inte om profilen är korrekt. - Det tror jag.
- Karls beundrare är inte inblandad. - Vi måste ta reda på vem det är.
Stanna kvar och ta reda på det så att vi kan stoppa den jäveln.
När jag hade dödat barnen förundrades jag över hur lite...
...fadern kämpade emot det oundvikliga.
- Vad då? - Döden.
Jag går igenom Williams e-post, samtal...
Familjefoton, deras liv. Rubbet.
- Familjen Downey? - Sen är det deras tur.
- Fingeravtrycken? - Inget. Det finns inget här.
- Bredda sökandet. - Det har jag redan gjort.
Övergrepp påverkar alltid hjärnan.
För de barn som även har MAOA- genen och en skada i hjärnbarken...
...är kombinationen förödande.
Flyguppvisningen är militär, fäderna soldater, det finns ingen ånger...
- Hör ni, vad påminner gravarna om? - Massgravar.
Mördaren har upplevt nåt som liknar det han återskapar.
- Mördaren är uppväxt i en oroshärd. - När såg vi senast en massgrav här?
- Inte under vår livstid. - Inte inom landet.
- Internationella databaser, Garcia? - Interpol är den största.
Han har gjort det förr, men var och varför?
Jag trodde inte att du skulle vara så uppriktig.
Det krävs en bra kvinna för det.
- Dessutom är hon snyggare än ni. - Vet du varför du mördade familjerna?
- Det har jag redan berättat. - Nej, du berättade hur, inte varför.
Orsaken i det här fallet skiljer sig mycket från din egen.
Du har noga redogjort för Prentiss att dina motiv var sexuella.
Vilket du hade lärt dig av din far.
Du har verkligen studerat mig noga, Emily.
- Jag är smickrad. - Du är också full av självförakt.
Hennes skönhet måste vara distraherande.
Du tvingade männen att se på när deras barn dog. Vet du varför, Karl?
- Jag ska tala om varför. - Vad skulle jag inte göra med dig.
Genom att mörda fadern sist mördade du din egen far, och dig själv.
Om och om igen.
Det är inte över, agent Hotchner. Inte för er del, i alla fall.
Vänta lite, Hotch.
För Karl handlar det om fäderna, nu handlar det om flickorna.
De dör sist, de begravs sist, ingen av dem skjuts.
Det finns inget sexuellt motiv. Borde vi inte utgå från det?
- Det tänkte vi inte på. - Det är ju så ovanligt.
- Mördaren är en kvinna. - Jag pratar med Morgan.
Du sa att det inte är över för min del. Vad menade du?
Han värmer bara upp. Men ni ser det bara inte.
- Men det kommer ni att göra. - Okej, vi utgår från det.
- Prentiss tror att det är en kvinna. - Därför fanns inget sexuellt motiv.
- Hennes pappa var militär. - Derek, jag har en träff. Två!
Tre träffar. Tre brottsplatser, tre olika städer.
1998 dödas en kvinna och hennes bebis i Zagreb.
Två år senare dyker fingeravtrycken upp i Modena, Italien.
2007 i London. Ett ungt par skjuts.
- Hon har mördat förr. - Zagreb är huvudstad i Kroatien.
1991-1995 utkämpades ett krig där.
Serbiska styrkor försökte utrota bosniska muslimer.
- Hon flyttade hit rätt nyligen. - Till en stad med militärfamiljer.
De enda massgravar man hittade fanns i Bosnien.
Men ingen kunde mäta sig med den i Srebrenica.
- 1995 intogs staden. - Ingen bra bakgrund för en psykopat.
- Hon återskapar sitt liv. - Var hon där?
Langley fylls av militärfordon precis som i Srebrenica.
- Hur gammal är hon? - Offren är inte äldre än femton.
Konflikten var 1993-1995, så hon måste närma sig trettio.
- Hur slutade det i Srebrenica? - Med en massaker.
- Hon har inget med Karl att göra. - Jag uppmuntrade honom.
Jag flirtade med honom. Gjorde det personligt.
Att närma sig en mördare är så annorlunda.
Det är vårt jobb.
Ja, men... Det går inte att ändra på hur jag känner mig nu, eller hur?
Nej, men det hjälpte fallet.
- Du gjorde det du måste göra. - Agent Hotchner?
Innan ni går vill jag berätta nåt.
Låt oss få det överstökat.
Mördaren är beväpnad och psykotisk. Hon tvekar inte att döda igen.
Hon är vit, i 20-årsåldern. Hon kom hit för några år sen.
Hon har inget fordon. Hon kan vara östeuropeisk.
Underskatta henne inte, hon låter sig inte gripas så lätt.
Hon finns nånstans i det här området.
Det är nåt...
Vänta nu. Kan det vara...?
De kommer från samma webbsida.
Vi har meddelat medierna om att hon utgör en fara för allmänheten.
Jag har nåt. Alla foton lades upp på en sida som kallas Photobug.
Man kan lägga upp foton, video, e-post, webbkamerachattar...
Alla familjerna använde den här sidan under flera år.
- Fotona är tryckta av Photobug. - Är de inte skyddade?
- Ett bra sätt att hålla kontakten. - Och att välja ut sina offer.
Jag hackade deras databas och hittade några misstänkta anställda.
En av dem skriker det mördarsubba om!
Miranda Dracar. Föräldralös. Föddes 1982 i Sarajevo.
Hon adopterades av en familj i Srebrenica.
Familjen Forester.
Morgan! Nästa offer är marinsoldat.
Marinkåren. Bataljonsingenjör. - Jennifer, ring din kontakt.
Jag behöver tillgång till allt om sergeant Young.
- Varför är du så långsam? Skynda på. - Det gör jag.
Ni tror att ni hittat min beundrare. En kvinna.
- Nej, vi hittade en mördare. - Med min hjälp, så klart.
Din beundrare, liksom alla andra som kontaktar dig, är helt vilsen.
- Hjärtat, han är långt ifrån vilsen. - Vi är klara.
Han också.
"Se vad jag har gjort." Rätt klyftigt.
- Vi hittar vem det än är. - Nej, agent Hotchner...
Jag tror att han redan har hittat er.
- Morgan? - Jag mår bra.
Hotch? Hotch!
- Inser ni inte vad han gör? - Vad händer?
- Han torterar honom. - Vem?
Härligt att se er våndas, agent Hotchner.
FBI-AGENT ANGRIPEN I HEMMET
Foyet.
Han visste att ni skulle komma.